Персей.
Какво стана, сине?
Скоро ще си имам брат.
Мислиш си, че ще обичам него повече от теб.
Но няма.
Това дете ще е твоя кръв. Според мен...
….аз не съм ничия кръв. - Аз съм твоя баща, Персей.
Maрмара е майка ти. Ти ще си винаги нашия син.
Тази връзка, е по-дълбока от плът и кости.
И обичта ни към теб...
...е толкова силна както към боговете.
Не ги разбирам боговете.
Дори и аз, затова че съм жив вярвам, че има причина.
Един ден, тази причина...
...ще те накара да отидеш много далече.
Но не и тази вечер.
СЛЕД 12 ГОДИНИ
Персей! Персей! - Доста се понамокри.
Мармара! Мармара!
Както винаги! Нищо!
Закачила се е за скалите.
B този хубав ден, на кого ще изпратя благодарностите си?
Сипрос, недей. - На Посейдон? Или на Зевс?
На кого да благодаря, Maрмара? - На тези, които не ги зачитат.
Разкъсаха човека. Заразиха твоя човек.
Взеха всичко, което искаха. Ние сме техни роби.
Боговете ни дават живот. Най-вече затова трябва да сме благодарни.
Омръзна ми да се моля напразно.
Аз съм рибар. Персей, също.
Дори и него взеха. Отнеха ни всичко.
И пак искат да се молим на тях.
Един ден някой трябва да възстане срещу това.
Един ден, някой трябва да каже "стига" на това.
По същия начин както ти дойде при мен в началото.
Беше те довела бурята.
Знам, че имаш много въпроси, синко.
Само да знаех отговорите.
Всичко, от което имам нужда...
...е тук.
Лека нощ, синко.
Дръжте се здраво!
Teдла, вземи венеца.
Статуята на Зевс е великолепна.
Нещата не вървят на добре.
Войниците... Какво правят?
Дръжте се!
В името на краля и кралицата!
А тези кои са? - Войници от Аргос.
Какво правят? - Обявяват война.
Война на боговете...
Трябва да обърнем кораба. - Не!
Не прави нищо.
Дръжте се здраво!
Къде е Персей?
Върви! - Не!
Не!
Зевс, трябва да покажеш гнева си. Нападнаха храмовете ни.
С какво право нарушават законите на Зевс?
Може да говорим с тях. - Може да се намери решение.
Истината. - Не!
Аз съм ги създал.
В замяна на обич, получавам недоволство!
Няма да йма никакво решение за това.
Накрая...
...показа малко от гнева си.
Колко време стана? Колко, братко?
Откакто не сме се виждали.
Хадес.
Прекалено дълго време, наблюдавах от подземния свят.
Станах свидетел на гнева ти, променен от любовта.
Създаде ги поради една причина.
Техните молитви да хранят безсмъртието ни.
Но прекалено много ги заобича.
И те прекалиха. И така ми се наложи да изляза от подземието.
Защото всички сме в опасност.
Какво искаш, братко?
Разреши ми да ги уплаша.
Така отново ще се молят...
...и ще почнат да ни уважават.
А ние отново ще сме на почит.
Ти принадлежиш на Подземния свят. А не тук.
Не ми казвай къде ми е мястото.
Казваше, че обичта им ще ни радва.
Но ти си този, който живее с тяхната обич.
А аз съм този, който се научи да живее със страх и болка.
Зевс. Брат ни казва истината. Послушай го.
Върви.
Направи това, което мислиш. - Татко, ще имаме нужда от мимолите.
Не, Аполо. Хадес е прав.
Те трябва да си платят за това.
Децата ми не трябва да забравят моите заповеди.
Да стане за назидание, братко. Нека да въстанат помежду си.
После да ни се молят.
АРГОС
Ние ли сме последния пристигнал кораб? - Не, капитане.
Вие сте единствените пристигнали.
Един от нашите ли е?
Не, намерихме го върху дъска от разрушен кораб покрай други не оцелели.
Единственият оцелял бе той.
Съдбата му ще решат в двореца.
Оформете квартета!
Ставай.
Плодородието в нивята те ни дадоха.
Не трябва да връщаме подаръците им.
Ако не обичаме боговете си и това, което притежаваме ще го изгубим.
Ако не ги обичаме, ще останем в мръсотията, която сами си създаваме.
Богове, надяваме се на вашата милост. - Махни се от пътя!
Благодарни сме на това, което ни давате.
Хората са едно нищо! Ако въстанат против боговете, ще изтърпят наказанията си!
Това ли са всичките оцелели?
Много воини изгубихме, кралю. Но победата е наша.
За крал Цефей и кралица Касиопея!
Не.
За теб.
За великият ни легион. За героите, които удариха точно в
сърцето на Зевс...!
За изгорелите храмове. За съборените статуи.
Оставихме ги без нашите молитви!
Тази вечер, след много дълга битка...
...слънцето над океана няма да залезе.
Но над Олимп ще залезе!
Започва нова ера!
Ерата на хората!
Не си красива, когато си намусена, Андромеда.
Изпий нещо. Може да се съвземеш.
Андромеда.
Как се казваш? - Персей.
Вземи това. Моля те, пий.
Махни си ръцете. - Стига!
Дъщеря ни е мисионер.
Не видяхте ли какво стана навън?
Бихте ли понечили да погледнете навън?
Ние се подчиняваме на една измислица.
Стотици наши войници умряха, а ние все пак празнуваме.
Като че ли няма да има край, че се надигате против боговете.
Какво да направим? Да треперим от страх ли?
Боговете имат нужда от нас. Имат нужда от храма ни.
Ние каква нужда имаме от тях?
Вземете за пример дъщеря ми. - Недей.
Какво по-красиво би могло да има от нейното лице?
Най-красивото момиче в Гърция.
Дори и Афродита и завижда.
Тези на Олимп, трябва да й се прекланят.
Боговете вече сме ние!
Кралице, прекалявате.
Интересно.
Вие сте като прашинки за нас.
Всяко ваше вдишване е благословия от Олимп.
Нямате представа върху кого се надигнахте.
Ти пък кой си?
Аз съм Хадес.
На колене.
Не сега, Персей. Ще имаш възможност.
Какво знаеш за красотата?
Какво по-хубаво от смъртта?
Погледни ме, дребна кралице.
Мамо! - Принцесо!
В рамките на 10 дена, на слънчевото затъмнение
...ще пусна Кракен.
Аргос ще бъде изтрит от картата.
И вие заедно с него също.
Разбира се...
ако не принесете в жертва принцесата. Толкова много обидихте боговете...
...че само с кръвта на принцесата, Kракен...
...и обиденият ви Зевс може да се успокоят.
Изберете наказанието си, хора на Аргос. Разрушение, или жертвоприношение?
Това е заповед на Зевс.
Заповед на баща ти.
В Аргос има полубог.
Това е невъзможно.
Твоят син. Казва се Персей.
Може да му предложим място тук.
Чувал ли си молитвите му?
Това момче май не ме обича.
Няма разлика от тези, които се надигнаха против нас.
Какво ще ни направят, полубоже? Кажи!
Не съм никакъв полубог.
Кой си ти? За какво си изпратен?
Не знам.
Може да е вярно това, което каза Хадес. - Какво искаш да направя?
Драко!
Остави го.
Възможно ли е такова нещо?
Ако е вярно, че си син на Зевс...
...може да ни спасиш.
Трябва да ни спасиш. - Не мога, аз съм обикновен човек.
Кралю, дори и не трябва да го говорим колкото и страшно да звучи...
...жертвоприношението ще е последният ни избор.
Дори не изричай тази дума! - Прав е.
Никой не трябва да умира заради мен.
Пусни Персей.
Кралю, трябва да махнем принцесата колкото е възможно по-надалеч от града.
Все ще намеря място, където да я скрия. - Не може да я скриеш от Хадес.
Божието копеле проговори.
Баща ми...
...бе убит от бог.
Майка ми, сестра ми също.
Всички, които обичах, ми бяха отнети от богове.
Аз съм рибар. А не въртя меч.
Полубога, имаш посещение.
Казва, че те познава.
Казвам се Айo, Персей.
От къде ме познаваш? - Цял живот те наблюдавам.
Аз те насочих към семейството ти.
Богиня ли си? - Има богове, има и хора.
Между двамата има такива като нас.
Преди време, отхвърлих едно предложение на бог.
Прокле ме, да остана на тази възраст.
Не прилича на лошо проклятие.
През годините наблюдавах как любимите ми хора умираха.
Познаваш добре това чувство.
Вярно ли е,...
че съм бил син на Зевс?
Да.
Историята на раждането ти, започна с бунта на крал Акрисий.
На хората им бе писнало с жестокостта и заповедите на боговете.
Aкрисий, обгради Олимп.
Останалите богове, трябваше да убият Акрисий и войската му...
...но Зевс, обичаше прекалено много хората.
Вместо смърт, наказа Акрисий с болка.
Преоблече се като крал...
...и навести жена му.
Кралю...
Зевс?
Акрисий бе изпълнен с гняв.
Обяви екзекуцията на жена си...
...и на детето на Зевс.
Проклинам те, Зевсе! Екзекутирам омърсеното от теб тяло...
...и бъдещото изоставено копеле!
Не!
Кралицата и синът и бяха хвърлени в океана.
Майка ти умря, но ти...
...наполовина човек и наполовина бог, остана жив.
От тогава насам постоянно те наблюдавам...
...чакам деня, в който ще сложиш край на терора на боговете.
Роди се, за да убиеш Кракен.
За какво се родих...
...или какво съм, не знам.
Но желая да убия Кракен.
Как мога да намеря Хадес?
Ако Кракен умре, то тогава силата на Хадес би отслабнала.
Сам тогава, би могъл да отмъстиш така както искаш.
Тогава кажи да ме пуснат.
Ако има някакъв начин да умре Кракен, вещиците знаят как.
Няма да ни стигне цяла седмица за да се доберем до вещиците.
Никой човек не е стигал до тях.
Никой "човек" не може да отиде.
Ти не се меси, Айo.
Зевсе, прости ни греховете и ни пази.
Вярваш ли още, че ще ни помогне?
Това е самоубийство.
Това са хората, които замеси, Персей.
Гордите пазачи.
Младежи, които още при първото обучение показаха, че са добри.
Ветерани, които в най-скоро време ще се пенсионират.
Знаеш ли какво е Кракен?
Kракен е нашия край.
Безмилостно истинско чудовище.
Нито мисли, нито чувства. Дори и боговете се страхуват от него...
...а ти мислиш да го убиеш. - Не идвай тогава.
Нямам нужда от помощта ти. - Разбира се, че нямаш.
Ти си син на Зевс, все пак.
Но има заповед.
Момчета, пътят ни е дълъг, пълен с болка и страдание.
Скрийте мненията си за този стар човек.
Какво да вземем с нас? - Каквото намерите.
Откъде знаеш, че вещиците ще проговорят?
Ще проговорят. Ако ли не, и тях ще убия.
Това пък какво е?
Остави го.
Не ни оставяйте в ръцете на боговете!
Моля ви! - Не отивайте, моля ви!
Останете! Моля ви! Останете и помогнете!
Пренесете в жертва принцесата!
Не говори глупости!
Хайде! Тръгвайте!
Трябва да ни благодарите.
Може да им е омръзнало да благодарят.
Имам добра новина! Брат ми и аз искаме да се присъединим към вас.
Имаме достатъчно странници с нас. - Можем доста да ви погнем, повярвайте.
Ще имате нужда от нас. - Имам нужда от войници. A не от ловци.
Кой от войниците ти може да одере дебелата кожа на Mieplant'r?
Кой от войниците ти знае слабото място на Кентавъра?
Кой от войниците ти знае коя глава да отсече на 5-главата Хидра?
Средната. - Средната. Хубав отговор.
Брат ми и аз, знаем как да ги убием.
Присъединяваме се - Няма да изоставаме, от смъртта не ни е страх ако казвате, елате.
Трябва смъртта да се страхува от нас.
Крал Акрисий?
Тука няма такъв. Има Калибос!
Имаме общ враг.
Зевс - Зевс...
Братко...
Какво искаш от мен?
Семето, оставено от Зевс в жена ти, е живо.
Момчето, което бе пример за срам.
Персей. - Жив ли е?
Напразно уби жена си.
Сега, Персей е тръгнал от Аргос за да ме убие.
Трябва да умре. - Какво искаш да направя?
Зевс мисли, че аз му служа, но така ставам по-силен.
Докато стигна до пълната си сила...
...ще бъдеш моето оръжие.
Приближи се.
Използвай това.
Убий Персей, заради мен.
А аз ще убия Зевс, заради теб.
Ще ти служа. Момчето ще умре.
Колко остана? - До вещиците, четири дена.
Четири дена ли? Още от сега се изморих.
Вземи. Използвай това.
Искаш ли да те изчакаме?
Ти.
Вземи меча си.
Използвал ли си меч досега? - Не съм имал нужда досега.
Разбирам. Левият крак отпред.
Движенията ти трябва да са леки.
Мечът трябва да е част от теб.
Като стършел върху магаре.
Не трябва да мислиш за нищо друго. Оглеждай се винаги около себе си.
Никога не губи равновесие. Ако паднеш,...
...умираш.
Стани.
Недей!
Вътре в теб живее бог. Изкарай го наяве.
Урока свърши.
Персей...
Подарък от боговете. Направено е на Олимп.
Приеми го.
Мога да направя това като човек.
Нека бъде твое.
Приятели, доведете спасителят ни.
Пегасът.
Никой човек не е успявал да се качи върху него.
Това е едно съобщение. Следят ни.
Персей! Персей!
Слушай.
Помощ!
Помогнете!
Страх те е като баща ти.
Този пък кой е? - Не знам. Да попитаме самия него.
Да го оставим да си върви.
Не става, да се разделим. Да проследим кръвта.
Ела да видим.
Виж кръвта!
Сега щастлив ли си?
Нападайте!
Чакай, чакай!
Това какво е?
Ела!
Иксас!
Хвърли копието!
Драко!
Бягай, бягай!
Да бягаме, хайде!
Скачай!
Бягайте! - Бягайте! Бягайте!
Бягайте! - Хайде, съберете се!
Излизат изпод земята.
Пригответе се. - За бога, тези са по-големи!
Тези пък какво са?
Дух.
Бих се с тях като бях във войската. Това е тяхната пустиня.
Врагове ли са? - Мисля, че са такива.
Не са хора. Вече де. Пустинята, глупаци.
Някой трябва да им благодари. - Какво?
Това пък какво е? - Отрова. От Хадес.
Моли се. За да ти обърне внимание Зевс.
Не!
По дяволите, моли се на баща си!
Не.
Искаш ли хляб? - Благодаря. - Благодаря ви.
Заповядайте... - Вземете хляб.
Заповядайте. - И на мен.
Не отивай.
Трябва да направим това, което иска Хадес. Това е единственото ни спасение.
Братя! Елате тук! Елате!
Знам как да се спасим от това.
Хадес, иска принцесата.
Заради един голям град, ще се принесе един в жертва.
Защо, когато сме затруднени кралят не прави нищо?
Защо не предава човека, който ще ни спаси?
По-ли е важна от всеки друг тук?
Нямаме нищо против Аргос...
...но спасение ни предлага Хадес.
Той показва греховете ни...
...пътят към спасението ни...
...трябва да се отплатим с кръв.
Още пари за лодкаря.
Когато влязоха във война, намазаха телата си с отрова и черна магия.
Не чувстват болка. Живеят стотици години.
А този на колко години е?
Не ме интересува. Не му се доверявам.
Гориш.
Изпий това.
Ще ти донеса още вода.
Хайде!
Какво казва?
Духове, чакат от много време този, който ще ги спаси от боговете.
Казва, че хората нямат приятели. - Така ли?
На Персей може да помогнем само ако сме заедно.
Драко. Виж.
Заедно.
Не е готов още за път. - Престани да пазиш гърба му.
Може да е полубог, но е още доста слаб.
По-добре ли си? - Да... - Добре.
Заради гордостта ти, хората ми умират!
Дадена ти бе дарба. Използвай я!
Тези дарби са капани! - Не ме интересува!
Използвай го! - Не!
Нито този нож, нито всичко, което ми се дава няма нужда от тях!
Тогава ще продължаваме да умираме.
Не мога да стана като тях.
Ако го направя, ще го направя като човек.
Само че ти не си обикновен човек.
Така съм избрал да направя.
Това човек не може да направи, Персей.
Кой го казва? Боговете ли?
Ако имах тези дарби...
Когато имаш нужда, мечът ти е в чантата ми.
Яздят ги.
Преди малко се мъчеха да ни убият. Няма да се качвам.
Вижте това. Какво чакате?
Както и да е, поне ще спечелим време.
Все пак ще спечелим време. - Няма да е достатъчно.
Наближава затъмнението. - Колко има до наклона?
До пристигането при вещиците остават два дена.
От това нещо ми се повдига.
Повярвай ми, по-добре да си отгоре му, отколкото да си в стомаха му.
Никога ли не се усмихваш?
Когато заплюя в лицата на боговете...
...ще видиш усмивката ми.
Сега пък къде сме? - Градината на Стиджи.
Мястото, където Кракен убива Титаните.
Когато Аргос бъде победен, ще прилича точно на това място.
С всяка направена крачка обиждаме боговете. - Това е прекрасно.
Персей.
Питай ме само това, което знам. А не повече от това.
Разбира се.
Посетител. - Кой?
Посетител.
Кой може да е? - Кой е дошъл?
Кой? Кой?
Махни оръжието си.
Персей, недей.
Не дойдохме да се бием.
Имаме въпрос.
Синът на Зевс. - Много пресен.
Персей...
Божие месо. - Божие месо.
Вещица.
Успокой се.
Няма проблем, дами.
Кой ще отговори на въпроса ми?
Искам информация за Кракен. - Kракен...
Искам да го убия. - Точно така.
Труден път. - Срещу Кракен няма оръжие.
Трябва да има слабо място.
Ти малко момче... - За информация трябва да платиш!
Помощ! - Дръж окото!
Оставете момчето! - Не!
Веднага! - Не се осмелявай.
Без окото не може да дадем отговора.
Оставете го!
Сега отговорете на въпроса ми!
Как да убия Кракен?
Има един начин. - Има начин...
Но е невъзможно. - Така ли?
Намерете Медуза! - Медуза...
Всичко живо умира от погледа и.
Намира се в Подземното царство, отсреща в края на реката.
Титан срещу Титан!
Срещу Кракен няма да помогне. Не може да я контролираме.
Тогава ще и отсечем главата. - Умно момче.
Окото! Дай окото!
Казахме всичко. Дай окото!
Къде? Къде?
Чакай! Има и още.
Не искаш ли да знаеш повече?
Персей, недей.
Кажи му. - Кажи!
Какво? - Края на приключението не завършва добре.
Съдбата си каза всичко. - Каза всичко.
Виждам края.
Ще умреш, сине Зевсов.
Лъже. Хайде.
Написано е като история.
Персей, ще умреш.
Защо се разделят от нас? - Мислят, че ще умрем.
Пророчеството казва така.
Кой си ти?
Може да ми казваш "татко".
Ако желаеш разбира се.
Семейството ми, не бе убито от човек. Брат ти ги уби.
Чу пророчеството на вещиците.
Няма да може да убиеш нито Кракен, нито Хадес.
Ако продължиш по този път, ще умреш...
...и Аргос ще бъде разрушен.
Ако си сигурен в това, защо си тук? - Предлагам ти опека.
Във вените ти тече моя кръв, Персей. Това те прави бог.
Време е да дойдеш на Олимп, и да живееш като бог.
Ако ще живея като бог, по-добре да умра с тези мъже в калта.
Глупаво момче. След всичко това все пак ти давам благословията си.
Като създател на хората, не знаеш нищо за нас.
Живеем, борим се и умираме.
Заради себе си. Не заради вас.
Кажи на Хадес, че скоро ще се видим.
Това предложение няма да го направя пак.
Добре, и аз не искам два пъти да ти отказвам.
Персей... Чакай.
Там, където трябва да отидеш, трябва да платиш.
Този щит е направен от кожата на скорпион.
По-лек и силен е от всеки метал.
Много фина и скъпа стока.
Навсякъде ще се бие, освен в Подземното царство.
Успех, рибарю.
Чухте всички, какво казаха вещиците.
Имам нужда от вашата помощ.
Горе, живота ми, не бе спасен от боговете.
Мисля, че имахме шанс...
И без това не обичах Аргос.
Знам пътя.
Тогава отиваме в Подземното царство. Да убием Медуза.
Сега какво ще правим? - Ще изчакаме лодкаря.
Но лодкаря носи само мъртвите. - Има ли доброволец?
Ако е тура плуваме.
На лодкаря подкуп.
Какво ще стане като отидем там? - Ще има още едно чудовище за убиване.
Чудовище ли? Медуза преди бе красива.
Толкова красива, че чак Посейдон я пожела.
Когато Посейдон дойде за Медуза, тя избяга в храма на Атина.
Помисли си, че богинята ще я пази. Но не бе така.
Посейдон и стана господар.
За да се чувства добре се моли на богинята Атина...
...но богинята, освен омраза друго не почувства.
Направи така, че никой да не я желае повече.
Който я погледне в очите, се превръщаше в камък.
Аз там не мога да ви помогна. Проклятието ми пречи.
Заради проклятието на Атина която е жена...
...не искаше да навреди на никоя жена.
В храма може да влизат само мъже.
Но досега никой мъж не е излизал.
Медуза има опашка. Точно така ще я използва.
Добре си отвори ушите. Усещай движението на мускулите и.
Миризмата на кожата и.
Усещай глада и със своя стомах.
Досега Медуза щеше да те убие два пъти.
Мислиш ли, че ще ти подаде главата си? Не мисля, че го желае.
Погледнеш ли я в очите, на момента ставаш на камък.
Добре.
Гледам, че това ти доставя удоволствие. - Опитвам се да останеш жив.
Не ме гледай в очите.
Въздържай се.
Наближаваме мястото на Медуза.
Въобще не съм вярвал, че ще дойда до тук.
Кого загуби?
Дъщеря си.
На 16 години бе отвлечена. Бе доведена тук.
Имам предчувствие, че ще я видя.
Доведе ни до тук. Продължи и нататък.
K...? - Само един.
През живота си познавах само един смел мъж.
Баща ми...
Сега познавам още четирима.
И една жена.
И ти, каквото и да си.
Знам, че всички сме уплашени.
Баща ми бе казал, че"един ден някой трябва да въстане срещу това."
Един ден, някой трябва да каже "стига" на това.
Денят, за който говориш, може да е днес.
Вярвайте на чувствата си, и не идвайте очи в очи с мръсницата.
Кара те да се чувстваш удобно. - Тихо.
Еузебиео, дръж главата си наведена.
Да започваме!
Солон!
Продължавайте!
Не губете следите.
Драко. - Вървете!
Еузебиео, ела с мен.
Дръж се!
Еузебиео.
Не забравяй какво каза Персей.
ръж главата си наведена
Иксас, не може да бъде.
Главата долу.
Къде си?
Еузебиео.
Бягай!
Полека...
Ще я бутна навън.
Приготви се!
Сега!
Заедно.
Да знаят, че това е извършено от човек.
Останахме само двамата, сине Зевсов.
Персей.
Не ставай един от тях.
Айo, тук съм.
Няма много време.
Затъмнението...
Персей, трябва да тръгваш.
Няма да отида никъде.
Моята съдба е ясна, но съдбата на делото ни е в твоите ръце.
Цял живот си била около мен.
Не си ме оставила за миг.
И аз няма да те оставя.
Тази част от приключението трябва да завършиш сам.
Персей, ти нито си наполовина човек нито си наполовина бог.
Ти си по висшето и от двете.
Всичко ще се оправи.
Братко,...
...време е хората да си получат заслуженото.
Синът ми, чака да изпълни заповедите ти.
Оставете ни сами.
Пусни Кракен!
Кракен идва!
Когато чудовището се успокои, мъченията ни ще приключат.
Нас ли ще ни вземе?
Или Андромеда?
Андромеда!
Назовават моето име.
Това не може да продължава така.
Kракен пристига! Помогнете!
Андромеда!
Хадес, в твоя чест, пренасяме в жертва принцесата.
Ето идва, братя!
Аргос ще бъде разрушен.
Усещаш ли силата, братко?
Мислех, че чрез Кракен ще чуя молитвите им.
Но Кракен е мой син. Само мене слуша.
Аз управлявам Олимп! Не забравяй, на кого служиш!
Аз служа на себе си, откакто ми обърна гръб.
От омраза, ме прати в Подземното царство.
А ти живя сред любимците си.
Имаме нужда от любовта на хората. - Не, ти имаш нужда.
Аз имам нужда от техните страхове. Твоето време отмина, братко Зевс.
Като губиш надежда от кръвното ми отмъщение...
...накрая ще разбереш моята болка.
В Аргос все още има полубог, братко.
Персей...
Рибаря!
Не!
Аз съм бог. И съм безсмъртен.
Не и в този свят.
Корабите идват за нас.
Идват за теб, а не за мен.
Няма да останеш, нали?
Персей, Аргос има нужда от лидер.
Аз не мога да бъда крал.
Като обикновен човек, бих ти служил по-добре.
За тях ще си страхотна кралица.
Олимп, ти е благодарен.
И аз. - Хадес живее.
Само че се върна в Подземното царство. - Дебне само удобен случай.
Ще чака слабостта на хората. Безсилието им, също.
Зависи от хората, дали Хадес ще спечели. Винаги е било така.
Означава, че пак ще се срещнем. - Да.
Всеки човек знае, че ще може да го спре.
Разбира се, с малко помощ. Мечът е в ръцете ти. Пегасът е при теб.
Исках хората отново да ни вярват но не причината...
...да е синът ми.
Прекалено човешко звучи.
Не вярвам да приемеш отново моето предложение.
Всичко, от което имам нужда е тук.
Може да не искаш да си бог, Персей...
...след това, което преживя хората разбира се, че ще те почитат.
Добре се отнасяй с тях. Не прави нашите грешки.
Ако предпочиташ да живееш като човек...
...няма да позволя да си сам.
Ти все пак си син на Зевс.